Released on www.Danishbits.org For invite: danishbits.invite@gmail.com
Tre år inde i Borgerkrigen
Sådan.
Er du bange?
Nej!
Jo.
Det er jeg også.
Kan De bevæge Dem?
Jeg prøver, hvis jeg skal et sted hen.
Farnsworth skole er lige på den anden side af skoven.
Martha Farnsworths Seminarium for unge damer.
Er der nogen mænd?
Kun fire andre elever, en lærer og miss Farnsworth.
Slaverne er væk.
Jeg kan ikke sige, De vil være velkommen som yankee,
men det er bedre end her.
Sandt nok.
Jeg accepterer din invitation. Giver du en hånd?
Giv mig et øjeblik. Jeg må lige trække vejret.
Javel.
Kom her.
De er meget tungere end min bror.
Hvor er han nu?
Han blev dræbt i Tennessee.
Det var ikke nogen af os.
Jeg har aldrig været i Tennessee.
Hvad hedder du?
Amelia Dabney.
Jeg hedder McBurney.
Korporal John McBurney.
En fornøjelse at møde Dem, korporal.
Vi er på vej til, hvor var det nu?
Til Martha Farnsworths Seminarium for unge damer.
Med kun fem elever?
De andre piger er rejst hjem,
men miss Martha holder åbent.
Mest fordi vi ikke har andre steder at tage hen.
Mit hjem er i Georgia,
men min mor mente, det ville være bedre,
hvis jeg blev her i Virginia et stykke tid,
med jeres general Sherman dernede så tæt på Atlanta og alting.
Stak De af?
Jeg var med Seksogtres fra New York.
Vi blev ramt,
jeg faldt,
og det hele blev tåget.
Vil De gerne tilbage? Jeg kan vise vej.
Ikke nu.
Måske senere, når mit ben ikke bløder længere.
FARNSWORTH SEMINARIUM
...og nu verbet "at være."
Miss Emily.
Miss Martha!
Marie, kom med mig.
Hjælp!
Miss Martha!
-Amy! -Hjælp!
Hvad er der sket?
Er du okay?
Hvordan er han kommet her?
Han var helt alene i skoven.
Jeg kunne ikke bare efterlade ham der.
Du ved, du ikke må gå så langt!
Er han død?
Nej.
Ikke endnu.
Vi må have ham op på verandaen.
Løft ham op. Edwina, tag fat i skulderen.
-Ja. -Piger!
Lad os få ham op på verandaen. Hurtigt!
Vi må alle sammen hjælpe. Tag hans ben.
En, to, løft.
Han kunne være farlig.
Bare løft ham op.
Seksogtres fra New York.
Taknemmelig over at være Deres fange.
Han er en blåjakke.
De voldtager enhver sydstatskvinde, de kommer nær.
Vil du stoppe med det sludder, Jane!
Det er sandt.
Man kan ikke se på hans ansigt, han er en yankee, vel?
Amy, du skal gå indenfor,
tage den blå klud og binde den på lågen.
Den blå klud er så patruljen ved, vi har fanget en levende yankee.
Hvorfor kaldte du ikke?
Du må have set dem komme over markerne.
Undskyld.
Jeg glemte, det var min tur til at holde udkig.
Det må du ikke glemme.
Næste gang er det unionsplyndrere i vores have.
Det var sådan, vi mistede de fleste høns.
Godt.
Marie, gå derop.
Råb, hvis du ser nogen af vores.
Javel.
Vi bør vaske hans sår.
Ja.
Og vi bliver nødt til at sy det.
Amy, sagde jeg ikke,
du skulle tage den blå klud og binde den på lågen?
Han har mistet så meget blod, han dør, hvis han går nu.
Ville det ikke være det mest kristne?
Jo. Du har ret.
Det ville det.
Han klarer den aldrig.
Vi må vente, til han har det bedre,
inden han bliver sendt væk. Få ham indenfor.
Kom.
Du må koge noget vand, Emily.
Og vi skal bruge nogle klude.
Alt, hvad vi kan undvære.
Alicia, Jane,
find nogle klude og bring dem til musikværelset.
-Hører I? -Javel.
Godt.
Miss Edwina.
Luk døren, piger.
-Jeg skal bruge en saks. -Ja.
Her.
Jeg skal bruge flere klude.
-Jeg skal bruge klude, nu. -Ja.
Der er metal nok herinde til at sko en hest.
Jeg har vist fået det meste af det.
Jeg skal bruge en nål nu.
Giv mig nålen og tråden.
-Flyt dig, jeg kan ikke... -Stop det.
Kan du høre, hvad de siger?
Nej, det kan jeg ikke.
Hent noget vand til mig.
Jeg vil vaske ham.
Ja.
Det tænkte jeg nok.
Dør han?
Ikke i dag.
Hvad vil der ske?
Vi overgiver ham til patruljen, naturligvis.
I mellemtiden skal I ikke snuse rundt her.
Og heller ikke kigge ind i hans værelse. Hører I?
Hans navn, hvis det har interesse,
er korporal John McBurney.
Han vil ikke være her så længe,
at hans navn har nogen betydning for os.
Der har været for meget distraktion,
så der er ikke mere skolearbejde i dag.
Vi har en masse at reparere.
Godt.
-Ind i syværelset. -Kom, piger.
Jeg er her ikke meget længere, Amy.
Forsigtig, hold stingene lige.
Jane, det er det samme for dig som for os andre,
du rejser ikke, fordi du ingen steder har at tage hen.
Vel har jeg så.
Min far er med general Lee,
så hvis jeg ønskede det,
ville der komme nogle soldater og følge mig hen til ham.
Hvis nogen vidste, hvor det var.
Fint og jævnt.
Mor skrev fra Charleston, at blokaden er frygtindgydende.
Hun siger, jeg nok spiser bedre her end derhjemme.
Det gør du.
Du skulle aldrig have taget den yankee med hertil.
Jeg er enig.
Han er sikkert en spion,
der lukker blåjakkerne ind for at plyndre haven.
Det tvivler jeg på.
Edwina, er du ikke bange for den blåjakke?
Nej.
Og det er meget uopdragent at kalde ham det.
Han har et navn,
korporal John McBurney.
John.
-Lad os se. -Gør jeg det rigtigt?
Ja, men dine sting kan være tættere.
Okay.
Det er vores drenge.
De kommer forbi her.
Kan vi gå ud og hilse på dem?
Nej. De skal ikke se jer.
Jeg tror, de har nogle fanger...
Gå ovenpå. Nu.
-Hvad vil der ske? -Jeg kan ikke se.
Hvad er der af nyheder?
Vi tager de her yankee'er i fængsel for at dø.
Godaften, kaptajn.
Godaften, frue.
Tror I, miss Martha fortæller dem om ham?
Er De alene her?
-Vi er kun nogle få stykker. -Nå...
Fortæller hun ham det?
Det kan jeg ikke se.
Pas godt på Dem selv.
Der er en del Yankee'er, der kom væk fra deres deling.
De strejfer om i skovene her,
og de er desperate.
Har De måske nogle patroner,
De kunne undvære?
Hvad godt ville de gøre?
Min far efterlod mig sin revolver,
jeg ville være mere tryg, hvis jeg kunne bruge den.
Jeg skal se, hvad jeg kan undvære.
-Værsgod. -Tak.
Det var så lidt.
Han giver hende noget.
Pas godt på Dem selv.
-Lad os komme videre. -De fortsætter.
Hun sagde det ikke.
Hvad laver du derinde?
Vi ses senere.
Jeg snakkede bare privat med ham.
Lad ham hvile.
Han er ikke en af dine skadede fugle eller biller.
Vi beder for alle dem, vi har mistet.
Og vi beder til
at vi er fri for fare natten over.
Amen.
Vil nogen bede om særlige velsignelser?
Jeg beder til at Herren restituerer den sårede soldat hans helbred.
Vi beder til hans helbred, og hans snarlige afrejse.
Tror du, han overlever?
Jeg ved det ikke.
Jeg håber ikke, vi hører ham i nat.
Han kommer og tager dig. Det ved du godt.
Hold op...
Gå stille ind på jeres værelser.
Godmorgen.
Er det morgen?
Klokken er seks.
Det tænkte jeg nok, da jeg hørte lærkerne synge.
Kan De godt lide fugle?
Jeg elsker dem.
Jeg elsker alt, der er vildt.
Vildt og frit.
Jeg tror, det er vandredrosler.
Jeg kan vise nogle net, jeg har samlet.
Det ville være mig en stor fornøjelse.
Jeg må hellere gå.
Miss Martha kommer og ordner bandagerne.
Godt. Tak, min skat.
Jeg kan godt lide ærter.
Du er ret godt til det.
Må jeg få en ært?
Ja.
Jeg tabte den.
Må jeg få en til?
Godmorgen.
Hvordan har yankee'en det?
Han har det meget bedre.
Hvor længe skal han blive i musikværelset?
Indtil han har det bedre.
Men hvordan skal jeg øve violin med en farlig fjende i samme rum?
Jane. Jeg beder dig.
Godmorgen, piger.
Godmorgen, miss Martha.
Sig mig, Amy, fandt nu nogen svampe, da du var ude at samle soldater?
Det gjorde jeg, men jeg er ikke sikker på, de kan spises.
Godt, vi kigger på dem senere.
Javel.
Det ser ud til, at soldatens tilstedeværelse har en effekt.
Fortsæt dine gøremål, du har arbejde og studier at se til.
Skal vi ikke have musik her i dag?
Nej. Gå ind på biblioteket.
Godmorgen, korporal.
Godmorgen, frue.
Jeg tror, jeg forstyrrer stedet her.
Ja, i høj grad.
De lægger ikke fingre imellem.
De taler ligeud. Det kan jeg godt lide.
Jaså?
Tror De, det gør nogen forskel for mig?
Jeg er sikker på, min mening ingen betydning har.
Jeg er ikke ude efter ros.
Ikke det? Hvad er De så ude efter?
Ingenting.
De har allerede givet mig meget, og jeg er yderst taknemmelig.
Er De ikke bange for, jeg udleverer Dem til vores soldater?
Nej. Det tror jeg ikke.
Ikke at De ikke ville gøre det, men...
Jeg tror, der kunne ske langt værre ting for mig.
Jeg ser ikke frem til fængslet, men det er bedre end at være død.
Som jeg ville være, hvis I ikke havde hjulpet mig.
Ikke nødvendigvis.
Gør benet ondt?
Lidt.
Men det er bedre end følelsesløshed.
Bestemt.
Der er noget brandy, hvis De vil.
Se, det ville være skønt.
Det bliver ikke tilbudt som nydelse kun for bekvemmelighed.
Javel.
Jeg må minde Dem om, korporal, at De ikke er en gæst her.
De er en højest uvelkommen besøgende.
Og vi ønsker ikke at underholde Dem.
Det forventer jeg heller ikke...
Selvom jeg dog er let underholdt.
Hvad er der?
Jeg tænkte bare, om jeg kan gøre noget for at hjælpe?
Nej. Ingenting.
Du har nok studier og arbejde til at holde dig beskæftiget.
Jeg ville bare hjælpe.
Det bliver ikke nødvendigt.
Og Alicia, du kan sige til de andre, der er adgang forbudt her.
Javel.
De kan stole på mig her.
Jeg kender Dem ikke.
Hvis De kendte mig...
Så ville De.
De vil ikke være her længe nok til det.
Frue?
Ja, korporal?
Der er vel ikke mulighed for lidt sæbe og en barberkniv, vel?
Lad mig se, hvad jeg kan finde.
Mange tak.
Søg aldrig at fortælle Kærlighed som ikke taler
For de blide
Forsigtig med dine "E'er."
Udmærket.
Er vi næsten færdige?
Næsten, det er sidste række.
Alicia.
Jeg ville give Dem denne i aftes, af frygt for at De ville dø inden morgen,
men så tænkte jeg, at siden De var bevidstløs,
ville De ikke kunne læse den alligevel.
Meget logisk.
Er De katolik?
Jeg er døbt.
Godt så, her er en bønnebog.
Tak.
De har vel brug for at skrifte, hvis De er på dødens rand.
Jeg tror, jeg bliver hængende lidt endnu.
Hvor er mine manerer dog? Jeg er John Patrick McBurney.
En fornøjelse.
I lige måde.
Lige et øjeblik.
Hvor skal du hen med mine perleøreringe?
Edwina, vær ikke så hadefuld.
Alle har klædt sig pænt på i dag.
Ikke med mine smykker.
Jeg afleverer dem igen.
Og hvor er du smuk i dag,
du er selv klædt pænt på.
Det er jeg ikke.
Jeg har ikke set den smukke broche siden sidste jul.
Kom i gang med dit arbejde.
Vent.
Stik ikke af.
Ville De se mig?
Tak.
De ser ud, som om De har gravet i jorden med dem.
Det har jeg også.
Midt i kampen med alt det jern flyvende over mig.
Min første tanke var at begrave mig selv.
Men så stak De af i stedet for?
Det gjorde jeg.
Ved Gud, det gjorde jeg.
Det var ikke særligt tappert.
Måske ikke, men det var klogt.
Tror jeg.
Fordi De lever?
Og nu har jeg mødt Dem.
De kender mig ikke.
Jeg kender Deres navn.
Miss Edwina Morrow.
Hvad har De ellers hørt?
Intet udover navnet.
Det er et smukt navn.
Jeg håber ikke, pigerne fortæller historier.
Betyder det noget, hvad de siger?
Nej.
Jeg vil bare ikke give et forkert indtryk.
Så det betyder altså noget, hvad jeg mener.
De er en fremmed her,
det er det hele,
og jeg ønsker ikke, De bliver forledt.
Så kan De måske hjælpe mig på rette vej
og fortælle lidt om Dem selv.
Hvor kommer De fra, miss Edwina Morrow?
Min fars hjem er i Richmond.
Jeg forlod Savannah, da jeg var ganske ung.
Vi boede mange forskellige steder på grund af min fars arbejde.
Venter De på en kæreste, der skal vende hjem,
når krigen er ovre?
Jeg har ingen i militæret.
Hvordan endte De her?
Hvorfor er De så interesseret i mig?
Jeg synes bare, at vi begge to er lidt malplacerede her.
Jeg tror, De er den uafhængige type,
og de andre piger ved slet ikke, hvordan de skal komme tæt på.
Og så Deres udseende, naturligvis.
Det betyder intet for mig.
Men det betyder noget for andre mennesker.
Jeg er ked af at sige det og håber ikke, det gør noget, men...
Under alle mine rejser
har jeg aldrig set en så yndefuld skønhed som Deres.
Sig mig en ting.
Miss Morrow,
det er okay.
Hvis De kunne få hvad som helst,
hvad er Deres højeste ønske?
Hvis De kunne få alt i verden, hvad skulle det være?
Hvad som helst?
Ja. Hvad som helst.
At komme væk herfra.
Hav en god dag, korporal.
John.
Når solsorten om foråret
under piletræet
sad og vippede Hørte jeg den synge
Synge Aura Lea
Aura Lea, Aura Lea Pige med gyldent hår
Solskin kom med dig Og svaler i luften
"Kom til mig, alle I, som slider jer trætte og bærer tunge byrder,
og jeg vil give jer hvile.
Tag mit åg på jer, og lær af mig,
for jeg er sagtmodig og ydmyg af hjertet,
så skal I finde hvile for jeres sjæle.
For mit åg er godt..."
Må jeg gå på det lille hus?
Kan du ikke vente?
Godt.
"For mit åg er godt,
og min byrde er let."
Godnat, korporal.
Jeg beder om Guds velsignelse for vores hære
og at vores drenge vender sikkert hjem.
Ja.
En, to, tre, fire,
fem, seks, syv, otte...
-Klar? -Ja.
Godt.
Lad være med det!
Værsgo, Henry.
Okay.
Kom her.
Korporal McBurney gav mig en af sine knapper.
Miss Amy.
Velsign os
og disse gaver,
som vi skal modtage af din milde godhed.
Ved Kristus, vor Herre.
Amen.
Jeg har tænkt på, at vi bør reflektere over
korporal McBurneys uventede tilstedeværelse i vores hus...
...indtil hans ben heler, naturligvis.
Og vi kan tale om, hvordan vi udviser barmhjertighed
og hvad vi kan lære af hans tilstedeværelse.
Hvad mener I om det?
Alicia, kan du fortælle os,
hvad du mener, vi kan lære af det?
Måske kan synet af ham minde os om,
at der er andet i verden end skoleundervisning.
Jeg synes, det er det eneste, der burde være
for en ung dame på din alder.
Hvis vi lærer vores lektier ordentligt som unge,
kan vi forvente et roligt og lykkeligt liv,
når vi møder verdens distraktioner.
Denne hadefulde fjendes tilstedeværelse
er en konstant påmindelse til os om, at krigen stadig fortsætter,
og de ofre og bønner vi må foretage.
Må jeg sige,
at ethvert pust af frisk luft fra verden udenfor,
er som en gave for os alle.
Jeg har hørt, han er en lejesoldat,
så måske er han slet ikke en fjende.
Hvad er en lejesoldat?
Han bliver betalt af hæren for at kæmpe,
han kæmper ikke for deres sag.
Det ved vi ikke noget om.
Han lader til at have studeret naturen,
så jeg forventer at lære om fremmed dyreliv.
Han virker som en følsom person.
Gør han?
Jeg fandt ham forstående.
Jaså?
Du må dele din opdagelser med os, Edwina.
Som pligtopfyldende kristne
må vi gøre korporalen selskab efter middag til en bøn.
Inden vi går i seng.
Ja, miss Martha.
Skal vi?
Korporal?
Vil De gøre os selskab til en aftenbøn?
Ja.
Men først må vi have lidt musik, hvis ikke det forstyrrer for meget.
Det forstyrrer bestemt ikke. Jeg ville elske lidt musik.
Jane?
Ja.
Jane, du spiller vidunderligt.
Gør hun ikke?
Bestemt.
Årene sniger sig af sted, Lorena
Sneen er på jorden igen
Solen står lavt på himlen, Lorena
Frosten glimter hvor blomsterne var
Men hjertet banker så varmt nu
Som da sommerdagene var nær
Solen kan aldrig synke så lavt
Eller drukne hengivenhedens skyfri himmel
Kan det være yankee'er?
Sikkert ikke. Det kunne være nogle af vores egne.
Edwina, vent her med pigerne.
Hvis det er fjendtlige soldater, banker jeg tre gange på døren.
Så går vi ud i skoven og møder dig.
Hvad med korporalen?
Han kan ikke flytte sig. Han bliver her.
Alle sammen.
Kan jeg hjælpe d'herrer?
-Jeg tror, det er en af vores mænd. -Det håber jeg.
Hvad skal vi gøre?
Tag det roligt, piger.
Denne vej.
Hvorfor er de her?
Er de her efter korporalen?
Måske.
Hvorfor overgiver vi ham ikke?
Kommer de? Jeg er så bange.
Det er okay.
Der er to af dem. To af vores egne.
Jeg har givet dem noget at spise. De er i køkkenet.
Hvorfor er de her?
For at tilbyde hjælp.
Hæren forlader snart området.
Jeg har endnu ikke fortalt dem om korporalen.
Men jeg beder dem muligvis om at tage ham med.
Men han kan ikke ride uden at skade sit ben.
Jeg kunne sige, han er såret.
Foreslå, de kommer tilbage.
Men det kunne vare uger. Eller endda måneder.
De vil nok insistere på at tage ham med nu,
og hvem ved, hvad der så vil ske med ham.
De kunne skyde ham og efterlade ham døende i vejkanten.
Jeg kunne tillade ham at blive, til han er helbredt,
og så kunne vi sende ham væk, alene.
Ja.
Der er kristen velgørenhed at tage i betragtning.
I bliver ved med at tale om ham, som om han ikke var til stede.
Og der er tvivl om, om han egentlig er en fjende.
Årh, miss Martha.
Jeg vil tillade korporal McBurney at blive her, til hans ben er helet.
Men hvis nogen af jer er imod det,
vil jeg fortælle soldaterne om ham, og så må de bestemme hans skæbne.
Hvad siger I?
Jane?
Godt så,
han bliver.
Beslutningen er truffet.
I seng med jer. Alle sammen.
Kom, piger. Af sted med jer.
Kan vi hilse på soldaterne?
Nej. Nej.
Jeg vil ikke friste dem.
-Kom, piger. -Miss Edwina.
Sikke en aften.
Jeg må sige,
da de så mig, sagde de,
at der ikke er noget så skræmmende som en forskrækket kvinde med en pistol.
Når jeg kommer tilbage,
vil De så gøre mig selskab med en brandy?
Med stor fornøjelse.
Hvor længe tror I, han bliver her?
Miss Martha begynder at være lidt blidere mod ham,
og jeg tror, han kan lide at være her.
Hvad ved du om det?
Jeg har snakket lidt privat med ham.
Du tror, at fordi du fandt ham,
så har du et særligt forhold til ham?
Du er bare jaloux.
Det må være trættende.
Jeg må sige, det har været en kamp.
Jeg beundrer Deres styrke.
Det må være svært altid at skulle være stærk for pigerne.
De er heldige at have sådan en kvinde,
der tager sig af dem.
Jeg prøver bare at give dem, hvad de har brug for for at overleve.
Det er en meget anderledes verden, de kommer ud til,
det tror jeg ikke, de forstår.
De kan ikke vide, hvordan det er derude.
Somme tider bliver jeg så træt.
Jeg håber, slutningen er nær.
Det giver ingen mening for mig, så meget som folk har lidt.
Der er ingen mening at finde.
Havde De nogen før krigen?
Det havde jeg.
Det er jeg ked af.
Alle har mistet så meget.
Jeg var en kujon at stikke af,
men ingen kan forstå, hvordan det er at være i kamp.
Det må være frygteligt.
Jeg kom direkte fra båden fra Dublin.
Jeg havde intet.
Jeg tog 300 dollars for at tage en anden mands plads.
Javel.
Vi har alle gjort ting, der ikke ligner os.
Vi skal nok sørge for, at De kommer hjem.
Tak for selskabet, korporal.
Hvis De vil undskylde mig, jeg insisterer på hvile.
Godnat. Hav en god aften.
Godaften.
De kan godt!
Miss Martha, kom og se!
Hvad er der?
Vær forsigtig.
Læg ikke for meget vægt på benet.
Javel.
Jeg ville ikke fremskynde naturens gang,
men hvis De insisterer...
Pas på.
Vil du hjælpe mig udenfor?
Ja, selvfølgelig.
Goddag.
De damer.
Det er din tur i køkkenhaven.
Det er rigtigt.
Jeg hjælper korporalen, som I kan se.
Vi kan sikkert afløse dig.
Nej, det er fint.
Jeg bestemmer, hvis arbejde behøves.
Af sted, piger.
Javel.
Det minder mig om første gang, vi mødtes, du og jeg.
Roserne skal beskæres.
Og hækken er i frygtelig stand.
Blomsterbedene skal luges.
Jeg gør det i morgen.
Det gør De bestemt ikke.
Har De meget erfaring med havearbejde?
Jeg har gjort det en del, ja.
Hvis De virkelig er så dygtig,
kan De hjælpe os senere i rekreationen.
Det vil være mig en fornøjelse.
Kom. Du har arbejde at udføre.
Her er noget vand.
Mange tak, min pige.
Jeg skal tilbage til undervisningen,
men jeg fortalte om alt det, jeg skal gøre for Dem.
Ja. Du skal holde mine klodsede fødder langt væk fra fuglereder.
Og holde mig med selskab.
Sig det ikke til de andre,
men jeg betragter dig som min bedste ven her.
-Gør De? -Ja, selvfølgelig.
Var det ikke for dig, sad jeg stadig under det træ.
Tak, milady.
Du har bare ikke at sige noget grimt om os til korporalen.
Hvorfor skulle jeg dog gøre det?
Hvordan går det med benet?
Det jager lidt i det en gang imellem.
Ja, det ville jeg forvente.
Jeg sagde jo,
De ikke skulle gå på det så hurtigt.
Javel.
Men jeg påskønner ønsket om at være aktiv.
-Må jeg kigge? -Ja.
Stingene holder fint.
Såret heler godt.
Hvornår regner De med, at jeg er helet?
Nogen ville sige, De er helet nu.
Hærens kirurger ville nok sige, De er klar til at tage tilbage til tjeneste.
Så skal jeg rejse?
Det sagde jeg ikke.
Nej, selvfølgelig ikke.
De er alt for høflig en dame til at være så direkte.
Jeg er så direkte, som jeg behøver at være.
Siden De bragte emnet på bane,
vil jeg sige, at benet er helet nok
til at tage af sted sidst på ugen.
Det er om nogle få dage.
Ja, det er det.
Hvor skal jeg tage hen?
Det er desværre helt op til Dem.
Men jeg tror, der er kolonner af jeres tropper
på hovedvejen il Richmond.
Haven har brug for vedligeholdelse.
I har brug for en gartner på fuld tid.
Muligvis,
men i denne tid, må man bare klare sig uden.
Det er en skam, jeg ikke kunne forblive hjælpeløs.
Hvornår?
Jeg ved det ikke præcis, men hun bad ham rejse.
Vi må bare gøre det så rart for ham,
at han ikke vil rejse herfra.
Vi kan foreslå miss Martha
at korporalen gør os selskab ved middagsbordet.
Ja, det er sikkert ensomt at spise alene på værelset.
Vi kan vise ham noget ægte sydstatsgæstfrihed.
Edwina Morrow.
Jeg har savnet at være i Deres nærhed.
Jaså?
Ja.
Du har ingen idé om, hvor smuk du er.
Miss Farnsworth antydede at det var på tide for mig at rejse.
Jeg ønsker ikke, at du rejser.
Jeg ønsker ikke at rejse.
Jeg elsker dig, Edwina.
Vær rar aldrig at sige det, medmindre du mener det.
Jeg mener det.
Jeg vidste, hvad jeg følte for dig, første gang vi talte.
Jeg sagde intet af frygt for, du ikke ville komme nær mig igen.
Jeg siger det kun nu, fordi jeg løber tør for tid.
Det kan være min sidste chance.
Jeg ved, jeg ikke er god nok til dig.
-Det er ikke sandt. -Jo, det er.
Du tror ikke nok på dig selv til at se det.
Jeg er træt af denne krig.
Jeg vil se vesten.
Hvis du kan komme til Richmond, kan min far hjælpe dig.
Kom med mig.
Miss Martha inviterer Dem til middag med os.
Har du hørt det?
Korporalen er blevet inviteret til at spise med os.
Har du den?
Næsten.
For meget creme.
Hold op med det fniseri.
Manerer.
Den kjole klæder dig virkelig godt.
Tak.
Der var nok flere attraktive skuldre,
hvis alle havde lov til at bære sådanne kjoler.
Jeg vil ikke sige, den er passende på en skole for unge damer,
men vi ved, miss Edwina er vant til selskabet i byen,
hvor der er andre meninger.
Jeg foreslår, vi skifter emne,
og at miss Edwina trækker sit sjal op.
Så bliver der ikke spekuleret mere på det.
Det er det bedste måltid, jeg har fået i lang tid.
Mange tak.
Alicia har lavet tærten.
Jeg håber, De kan lide æbletærte.
Jeg elsker æbletærte. Det er min yndlings.
Er det min opskrift?
Det er det.
Jeg samlede æblerne.
De er lækre.
Æbletærte er også min yndlings.
Virkelig?
Vi har været heldige at have vand nok til haven.
Ja.
Skal vi lytte til noget musik?
Det er en smuk sang.
Er det ikke?
Jeg har altid syntes, den var så romantisk.
Meget.
Mademoiselle, en dans?
Drej.
Vent, vent.
Miss Morrow.
Jeg har ikke fået fortalt dig,
hvor vidunderlig du ser ud i aften.
Tak.
Må jeg besøge dig i aften?
Ønsker De en digestif, korporal?
Ja, tak.
Sikke en vidunderlig aften.
Ja, absolut.
-Musikken er skøn. -Ja, den er.
Min far havde en ordentlig vinkælder i sin tid.
Huset var fuldt af fester.
Folk rejste langvejs fra for at komme her.
Det må have været storslået.
Ja, det var det.
Der var kareter i lange rækker...
Smukke, smukke aftenkjoler.
Mænd i smoking.
Elegante middage og baller.
En skål for Dem, miss Martha,
De må være den modigste kvinde, jeg kender.
Nej.
Nej. Mod er ikke andet
end at gøre, hvad der skal gøres.
-Sig mig, korporal... -Ja, frue.
...tror De, at krigen snart er forbi?
Meget snart,
snarere end I sydstatsfolk er klar til at indrømme.
Jeg ved det.
Og I kunne godt bruge lidt hjælp her.
Hjælp fra en mand.
Meget fint.
Korporalen ser afslappet ud i aften.
Piger.
Lad os samles til aftenbøn.
Herre,
vi beder for, at du må beskytte vores skole,
at du må beskytte de modige mænd i vores hær.
Og må vi passe på vores ven, korporal McBurney,
som han finder sin vej?
Ja.
Ja, Amy.
Korporal McBurneys ophold her har lært os en vigtig ting,
at fjenden som individ ikke er, hvad vi troede.
Lad os bøje hovedet i stille meditation.
Godnat, miss Edwina.
Godnat, korporal.
Godnat, frue.
Hold op!
Stille, piger!
De har brug for hvile.
Bestemt.
Godnat, frue.
Tak for gæstfriheden.
Godnat, korporal.
Læg dig til at sove.
John.
Edwina.
Elskede... Vent.
Edwina, hør, bare lige...
-Nej! -Skønne Edwina...
-Jeg beder dig. -Nej!
-Find noget reb! -Er han død?
Giv mig noget reb! Vi må stoppe blødningen.
Skynd jer.
Hvad skete der?
Jeg var så rystet, at jeg ikke kunne forlade værelset.
Det var frygteligt, som han stormede ind.
Og så kom Edwina og begyndte at kæmpe med ham.
Han skal over på bordet.
I hørte mig. Hurtigt.
-Jeg gjorde ingenting! -Løft ham op!
Hjælp mig med at flytte ham!
Vær stille.
Hvad skal vi gøre?
Stille. Gå ind på jeres værelser.
Gå! I skal gå ind på jeres værelser, nu.
Af sted!
Vi må fjerne det.
Hvad?
Det er brækket slemt.
Jeg kan ikke ordne det. Jeg er ikke kirurg.
Nej!
Han mister så meget blod.
-Vær nu rar... -Benet vil rådne i morgen.
Hvad skal jeg gøre? Skal han bare dø?
Nej!
Edwina, se på mig!
Jeg skal bruge klude. Og kloroform.
Gå ud i røgeriet. Hent saven, nu!
Skynd dig!
Hurtigt! Han mister blod!
Hent anatomibogen.
"Min sjæl venter,
og jeg håber i Hans ord.
Min sjæl venter på Herren,
mere end den venter på morgenen."
Jøsses!
Hvad har I gjort ved mig?
Kors!
Jeg har ventet i dagevis på at tale med dig.
Du aner ikke, hvor ked af det jeg er.
Du er ked af det? Du kunne have stoppet hende!
-Nej... -Hvorfor gjorde du ikke?
Jeg kunne ikke.
Der er hun.
Slagteren!
Vi reddede dit liv.
Vi havde intet valg.
Intet valg, eller du ville straffe mig
for ikke at komme ind til dig!
Det var et uheld. Hun reddede dit liv!
Du er værre end hende!
Planlagde I det sammen?
Nu er jeg helt i jeres vold.
-John, jeg beder dig. -Gå væk fra mig!
Giv mig noget mod smerterne!
Vi kommer med en flaske.
I sagde ikke, det var et hus fuldt af gale kvinder.
Hvad skal vi gøre?
Marie sagde, hun så unionstropper nærme sig.
Lader vi ham gå, går han med dem.
Han vil fortælle dem om vores have og vores ko.
Han vil føre dem tilbage hertil.
Præcis.
I hævngerrige kællinger!
Hvordan går det?
Jeg prøvede at lette miss Marthas mistanke om os.
Jeg var så bekymret for dig.
Du er snart stærk igen.
Ti stille.
Kan jeg skaffe dig noget?
Skaf mig nøglen.
Hun ville vide, hvis den forsvandt.
Jeg ville få problemer.
Bare skaf den til mig.
Der er måske en anden i skuffen med hendes værdigenstande.
Skaf mig nøglen.
Godt.
Det gør jeg.
Hvem er det?
Det er Jane.
Vil du være rar at åbne døren?
Jeg beder dig.
Hvor skal du hen?
Jeg skal bare ud i haven.
Spil en sang for mig, vil du?
Vil du gøre det for mig?
Vil du spille en af dine smukke sange?
-Smukke som dig... -Jeg beder Dem.
Jeg er ikke en skidt fyr.
Tror du, du kan lægge et godt...
Et godt ord ind for mig hos miss Martha og de andre?
Så kan tingene måske gå tilbage
til sådan, som de var før...
Vil du bede hende lade mig blive?
Det lader hun til at gøre.
Nej, jeg mener...
At hun siger, jeg er velkommen.
At hun taler til mig og lader jer tale med mig.
Vil du sørge for, hun gør det?
Ja.
Tak.
Jeg ville ønske, han bare gik sin vej.
Vi må vente på, unionstropperne snart kommer forbi.
Jeg forventer, vores mænd tvinger dem tilbage.
Jeg er bange.
Det ved jeg.
Han ville slå mig ihjel, hvis jeg sagde en lyd.
Vær stille.
Vi må alle være stærke.
Han gjorde hende ikke ondt.
Hun er ikke skadet, vel?
Han ville gøre hende ondt.
Vi kender ikke hans intentioner...
Argumenter nu ikke med mig.
Jeg tror ikke, han ville skade nogen.
Måske ikke, men vi kan ikke være sikre.
-Bliv her. -Javel ja...
Hvad lærer I elskelige sydstatsdamer i dag?
Kastrationskunst?
Hvorfor går De ikke bare?
Vi samler Deres ejendele, og så kan De gå.
Så nu kan jeg gå?
Bare uden mit ben.
Er I færdige med mig nu?
Jeg går fandeme når det passer mig!
Nu kommer der andre boller på suppen her!
Jeg siger, hvad der sker!
Ved I hvorfor, Edwina skubbede mig ned ad trapperne?
Og hvorfor jeres miss Martha der tog mit ben?
Fordi jeg ikke kom ind til hende! Eller Edwina!
Nej, nej. Det brød de sig ikke om!
-Så er det nok! -Jeg siger, når det er nok!
Vær rar ikke at råbe, korporal McBurney.
De skræmmer Henry her.
Nej. Amy.
-Amy... -Bliv væk fra mig!
Kom her.
Det er okay.
Hvad skal vi gøre?
Ja, det er okay.
Du skal hente den blå klud. Så skal du gå ud til lågen.
Du skal lade, som om du samler valnødder,
så binder du kluden om lågen og kommer tilbage her.
Kan du gøre det?
Ja.
Godt. Skynd dig.
Hvad laver du der, Amy?
Gå ind og bliv der.
Hjælp!
Lad mig være!
Hvad sagde miss Martha?
-Gå væk! -Hvorfor sender du signaler?
-Miss Martha! -Amy!
Hvad tænker du på, at sende en lille pige ud på din mission?
Jeg beder dig.
Der er okay.
Kom indenfor sammen med os.
Vi har en flaske whisky til i kælderen.
Så gå bare.
Gå derover og sid ned.
Sæt jer.
Sæt jer ned, alle sammen.
Amy, jeg troede, vi var venner.
Jeg ville ikke gøre nogen af jer ondt.
Se på mig, se, hvad I har gjort ved mig.
Jeg vil hellere være død end en mand uden et ben,
der humper rundt.
Hvorfor slog I mig ikke bare ihjel?
Jeg ser, hvordan I kigger på mig, jeres afsky og medlidenhed.
Jeg er ikke engang en mand længere!
Jeg tog jeres venlighed og stolede på jer,
og I legede med mig, slagtede mig.
Godt, jeg har fået nok af jeres djævelskab.
Jeg har seks kugler tilbage,
og den næste, der prøver på noget,
får en fra mig, jeg sværger!
Hører I?
Det næste skud er til en af jer.
Edwina.
Nej.
Hvad gør du? Nej.
Hvad vil du?
Hvordan kunne du lade hende være alene med ham?
Lad mig lige tænke lidt.
Jeg vidste, det var en fejl, da du tog ham hertil.
Du kan ikke bebrejde hende, hun gjorde det af sit hjertes godhed.
Jeg prøver at tænke.
Vi må skille os af med ham.
Vi er ikke sikre med ham i huset.
Kan vi ikke efterlade ham ude i skoven?
Nej, det er for stor en risiko.
Vi kunne hænge ham?
Vi kan ikke ty til brutalitet.
Vi kan ikke fortsætte med ham her.
Nej. Det er derfor, jeg må tænke.
Jeg prøver at udtænke en plan.
Jeg kunne sige, han ikke længere er velkommen...
Bestemt ikke.
Du er et fjols, hvis du tror, han lytter...
-Jeg prøvede at hjælpe. -Piger.
Kan du gå efter hjælp?
Jeg kan ikke efterlade jer her alene med ham.
Han kunne godt lide svampene.
Korporalen var vild med de svampe, vi serverede for ham.
Hvad hvis Amy samlede nogle...
Nogle specielt til ham?
Kan du gøre det, Amy?
Tror du, du kan finde svampene?
Du må være meget stille.
Du må gå meget hurtigt ud.
Ja?
Ja, miss Martha.
Han må ikke se dig.
Det er det, vi gør. Vi forbereder en middag til ham.
Vi inviterer ham til en stor afskedsmiddag.
Vi laver en røget skinke, vi bager brød og...
Og så sauterer vi svampene i smør og vin.
Tillad mig.
-Mange tak. -Ingen årsag.
-Godaften. -Godaften.
De damer.
Korporal McBurney,
De skal vide, vi ikke bærer nag,
og vi har forberedt dette måltid
for at fejre Deres forestående rejse.
Tak, fordi I tilgiver mit udbrud.
Det er ikke noget at tale om.
Jeg vil også gerne takke for dette.
Det er det fineste måltid, jeg nogensinde har set.
Bon appétit.
-Ja. -Vent vent...
Vi må først bede bordbøn.
Herre, velsign os og disse gaver,
som vi taknemmeligt modtager af din barmhjertighed.
-Amen. -Amen.
Vil du skænke mig et glas vin?
Tak.
-Tak. -Ingen årsag.
Miss Amy samlede svampene i dag.
Vil De smage, korporal?
Det vil jeg. Jeg holder meget af dem.
Mange tak.
Miss Morrow?
Miss Edwina...
Du kan ikke lide svampe.
Det er sandt, det kan jeg faktisk ikke.
Godt, så.
Tak.
Jøsses.
Amy, har du selv samlet svampene?
Lækre.
Jeg bliver ikke meget længere.
Men mens jeg er her,
vil jeg gøre mit bedste for
at råde bod på de uheldige ting, der skete.
Miss Alicia,
hvordan går det med dit broderi?
Det går fint.
Roserne ser fremragende ud.
Og Blush Noisette har altid været en af mine yndlingsroser.
John?
Jeg kan ikke få vejret.
John?
Hvad er der galt?
Hvad...
Hvad er der galt?
Miss Amy.
Hold jeres sting lige, som jeg har lært jer.
Ikke så stramt.
Læg ham her.